Är allt klart?
- Du skulle inte lösa av mig. - Jag kände för att ta ett skift.
- Du gillar att titta på honom, va? - Var inte löjlig.
- Vi kommer att döda honom. - Morpheus tror han är den utvalde.
- Gör du? - Det spelar ingen roll.
Det gör du inte?
- Hörde du? - Vad då?
- Är du säker på att linjen är grön? - Självklart.
Jag måste lägga på.
- Stilla! Polisen! - Händerna på huvudet!
- Inspektör. - Helvete.
- Ni hade fått uttryckliga order. - Jag sköter bara mitt jobb.
Börja inte yra om "rätt-skit-nings- områden" nu.
Ni fick såna order för att skydda er.
Vi klarar nog en liten tjej.
Jag skickade två grupper. De hämtar ut henne nu.
Nej. Era mannar är redan döda.
Linjen var avlyssnad.
De klippte av kabeln. Du får ta en annan väg ut.
- Några agenter? - Ja.
- Fan också! - Koncentrera dig.
Det finns en telefon vid korsningen Wells och Lake. Du klarar det. Stick!
Omöjligt!
Upp med dig, Trinity! Upp!
- Hon kom undan. - Det gör inget.
- Uppgiftslämnaren hade rätt. - Vi vet namnet på nästa måltavla.
Neo.
- Vi måste leta efter honom. - Det gör vi redan.
Vakna, Neo. . .
Matrix har dig. . .
Vad fan. . .?
"Följ den vita kaninen."
Knack, knack, Neo.
- Vem är det? - Choi.
- Du är två timmar försenad. - Det är hennes fel.
Har du pengarna?
- Tvåtusen. - Vänta.
Halleluja! Du är min frälsare. Min egen Jesus Kristus.
- Om nån får veta att du har den. . . - Du existerar inte.
- Just det. - Är nåt fel? Du är vitare än vanligt.
Min dator. . .
Undrar du ibland om du är vaken eller drömmer?
Ofta. Det kallas meskalin.
Enda sättet att flyga.
Du verkar behöva vila från datorn.
Släppa loss lite.
Ska vi ta honom med oss, Dujour?
- Absolut. - Jag kan inte. Jag jobbar i morgon.
Kom igen. Det kommer att bli kul. Jag lovar.
Jag följer med.
Hej, Neo.
- Hur känner du till det namnet? - Jag vet mycket om dig.
- Vem är du? - Jag heter Trinity.
Som knäckte skattemyndigheternas databas?
- Det var länge sen. - Jösses. . .
Jag trodde. . .
- . . .att du var kille. - Det gör de flesta killar.
Det var du på min dator. Hur gjorde du det?
Det enda jag kan säga just nu är att du svävar i fara.
Jag ville varna dig.
- De bevakar dig. - Vilka då?
Hör på nu.
Jag vet varför du är här, Neo. Jag vet vad du håller på med.
Varför du knappt sover, varför du lever ensam och natt efter natt. . .
. . .sitter vid datorn.
Du letar efter honom. Jag vet, för det gjorde jag också förut.
Och när han hittade mig berättade han att det inte var honom jag sökte.
Jag sökte ett svar. Det är frågan som driver oss, Neo.
Det var frågan som fick dig att gå hit.
Du känner till frågan, precis som jag gjorde.
- "Vad är Matrix?" - Svaret finns där ute, Neo.
Det söker efter dig.
Och det kommer att hitta dig om du vill det.
Ni har auktoritetsproblem.
Ni tror visst att ni står över alla regler.
Men ni har fel.
Vi är ett av världens främsta mjukvaruföretag -
- för de anställda vet att de är en del av en helhet.
Och därför, om en anställd har problem har företaget problem.
Det är dags för er att välja, Mr Anderson.
Antingen sitter ni vid ert skrivbord i tid varje dag. . .
. . .eller skaffar ni er ett annat jobb.
- Har jag uttryckt mig tydligt nog? - Ja, Mr Rhinehart.
Thomas Anderson?
Det är jag.
Ha en trevlig dag.
Hej, Neo. Vet du vem det är?
- Morpheus. - Ja. Jag har letat efter dig.
Jag vet inte om du är redo för det jag vill visa -
- men vi kan tyvärr inte vänta längre.
De är efter dig, och jag vet inte vad de tänker göra.
- Vilka då? - Res dig upp och se efter.
- På en gång? - Ja. Nu.
Långsamt. Hissen.
Helvete!
- Vad fan vill de? - Vet inte, men det är bäst att sticka.
- Hur då? - Jag hjälper dig. Gör som jag säger.
Båset mitt emot är tomt.
- Men... - Gå. Nu!
Stanna här ett litet tag.
När jag säger till, gå till kontoret i slutet av korridoren. Huka dig.
Nu.
Bra. Utanför finns en byggnadsställning.
- Hur vet du det? - Vi hinner inte.
Gå till fönstret till vänster.
Öppna det.
- Använd ställningen för att nå taket. - Aldrig! Det är inte klokt!
Det finns två vägar ut ur huset.
Den ena är via ställningen. Den andra är i händerna på dem.
Du tar en risk i båda fallen. Avgör själv.
Det här är vansinne!
Varför händer det här mig? Vad har jag gjort?
Jag är betydelselös. Jag har inte gjort nåt.
Jag kommer att dö.
Jag kan inte.
Som ni ser har vi haft ögonen på er ganska länge, Mr Anderson.
Det verkar som om ni lever ett dubbelliv.
I ert ena liv är ni Thomas Anderson, programmerare på en känd datafirma.
Ni har ett personnummer och betalar er skatt. Och ni. . .
. . .hjälper hyresvärdinnan att bära ut soporna.
Det andra livet lever ni vid datorn. Ni är hackern "Neo". . .
. . .och är skyldig till så gott som varje databrott som finns.
Ett av dessa liv har en framtid.
Inte det andra.
Jag ska vara så tillmötesgående som jag kan.
Ni är här för att vi behöver er hjälp.
Vi vet att ni har blivit kontaktad av en viss person.
En man som kallar sig "Morpheus".
Det ni tror er veta om mannen saknar betydelse.
Många myndigheter anser honom vara den farligaste mannen som finns.
Mina kolleger anser att jag slösar bort min tid på er.
Men jag tror att ni vill göra det som är rätt.
Vi är villiga att låta udda vara jämnt och låta er börja om på nytt.
Vi begär bara att ni samarbetar så att vi kan gripa en känd terrorist.
Det låter ju bra.
Men jag har ett bättre förslag: Vad sägs om. . .
. . .att jag ger er fingret. . .
. . .och ni låter mig ringa.
Mr Anderson. . .
- Ni gör mig besviken. - Er Gestapostil skrämmer mig inte.
Jag vet vad jag har rätt till. Jag vill ringa.
Säg mig, Mr Anderson. . .
Vad har ni för nytta av ett samtal om ni inte kan prata?
Ni kommer att hjälpa oss. Vare sig ni vill eller inte.
Linjen är buggad, jag måste fatta mig kort.
De hann före oss, men de inser inte hur viktig du är.
Om de visste det jag vet skulle du förmodligen vara död.
Vad menar du. . .?
- Vad är det som händer? - Du är den utvalde, Neo.
Du har letat efter mig några år. . .
. . .men jag har letat efter dig i hela mitt liv.
Vill du fortfarande träffas?
- Ja. - Åk till bron på Adams Street.
Hoppa in.
- Vad fan är det här? - Det är för att skydda oss.
Mot dig.
Ta av dig tröjan. - Stanna.
Du, batterikillen. Vi har inte tid med 20 frågor.
Nu är det bara en regel som gäller:
Gör som vi säger eller stick.
Då så. . .
Snälla Neo, du måste lita på mig.
- Varför det? - Du vet hur det är där nere.
Du vet vart vägen leder och var den slutar.
Det är inte där du vill vara.
Tänd, Apoc.
Luta dig bakåt och lyft upp tröjan.
- Vad är det där? - Du har nåt på dig.
Försök slappna av.
Kom fram.
Den rör sig.
- Du tappar bort den. - Nej. - Undan.
Var den på riktigt?!
Här är det.
Låt mig ge dig ett råd.
Var uppriktig.
Han vet mer än du anar.
Äntligen. Välkommen, Neo.
Du har säkert redan gissat att jag är Morpheus.
- Vilken ära. - Nej, det är en ära för mig.
Kom och sätt dig.
Jag antar att du just nu känner dig. . .
. . .lite som Alice när hon ramlade ner i kaninens hål.
- Det kan man lugnt säga. - Jag ser det i dina ögon.
Du ser ut att acceptera det du ser därför att du väntar dig att vakna.
Ironiskt nog är det inte långt från sanningen. Tror du på ödet, Neo?
- Nej. - Varför inte?
Då skulle jag inte kontrollera mitt eget liv.
Jag förstår precis vad du menar.
Jag ska berätta varför du är här.
Du vet något. Du kan inte förklara vad.
Men du känner det. Du har känt det hela livet.
Det är nåt fel med världen. Du vet inte vad, men det finns där. . .
. . .som en flisa i ditt medvetande, som gör dig galen.
Det är den känslan som fört dig hit.
- Vet du vad jag menar? - Matrix?
Vill du veta vad det är?
Matrix finns överallt. Det omger oss. Till och med nu, i det här rummet.
Du ser det när du tittar ut genom fönstret eller när du sätter på teven.
Du känner det på väg till jobbet. . .
. . .när du går till kyrkan eller betalar din skatt.
Det är den värld som dragits ner över dina ögon för att dölja sanningen.
Vilken sanning?
Att du är en slav. Att du som alla andra fötts till slaveri. . .
. . .i ett fängelse du inte kan känna lukt eller smak av, inte kan beröra.
Ett fängelse för ditt medvetande.
Tyvärr kan man inte tala om för nån vad Matrix är.
Man måste se det själv.
Det här är din sista chans. Efter detta finns ingen återvändo.
Tar du det blå pillret slutar det här och du vaknar i din säng och tror -
- vad du vill.
Tar du det röda pillret stannar du i Underlandet -
- och jag visar dig hur djupt kaninhålet är.
Kom ihåg att det enda jag erbjuder dig är sanningen. Inget mer.
Följ med mig.
- Apoc, är vi uppkopplade? - Nästan.
Tiden är alltid emot oss. Var snäll och sätt dig.
Gjorde du allt det här?
Pillret ingår i ett sökprogram.
Det ska störa din spårsignal, så vi vet var du är.
- Vad innebär det? - Spänn fast bältet, Dorothy. . .
. . .nu är det adjöss med Kansas.
Har ni. . .?
Har du varit övertygad om att en dröm varit verklighet?
Tänk om du inte kunde vakna ur drömmen.
Hur skulle du veta skillnaden mellan dröm och verklighet?
- Det här är omöjligt. - Att det är verkligt?
- Det börjar kopiera. - Fortfarande ingenting.
Det är kallt.
- Vi behöver en signal snart, Tank. - Hjärtflimmer.
- Hitta den. - Målsökningen är snart klar.
Hjärtat stannar.
- Jag har hittat honom. - Nu!
Välkommen till verkligheten.
Vi har lyckats, Trinity. Vi har hittat honom.
- Jag hoppas att du har rätt. - Jag behöver inte hoppas. Jag vet.
- Är jag död? - Långt ifrån.
Han kräver mycket jobb.
- Vad gör ni? - Bygger upp dina förtvinade muskler.
- Varför har jag ont i ögonen? - Du har inte använt dem förut.
Vila dig. Svaren kommer sen.
Vad har hänt med mig? Vad är det här för ett ställe?
"När" är viktigare än "vad".
Du tror att året är 1999, när det i själva verket är närmare 2199.
Jag kan inte säga exakt, för vi vet faktiskt inte.
Ord kan inte förklara det för dig. Följ med och se själv.
Det här är mitt fartyg. Nebuchadnezzar. Det är en svävare.
Det här är huvuddäck.
Det här är centrum.
Här sänder vi ut vår piratsignal och hackar i Matrix.
Du känner de flesta i min besättning.
Det här är Apoc. . . Switch. . . och Cypher.
De du inte känner: Tank och hans storebror Dozer.
Den lille bakom dig är Mouse.
Du ville veta vad Matrix är?
Trinity.
Försök slappna av.
Det här känns lite konstigt.
Det här är Konstruktionen. Det är vårt basprogram.
Vi kan ladda ner allting, från kläder till utrustning, vapen. . .
. . .träningssimulering. . . Allt vi behöver.
Är vi inne i ett dataprogram?
Är det så svårt att förstå? Andra kläder, uttagen på kroppen är borta.
Du har en annan frisyr.
Det här är din s.k. "Residuala självbild".
Den mentala projektionen av ditt digitala jag.
- Är det här inte verkligt? - Hur definierar du "verkligt"?
Om du avser det du kan känna, lukta, smaka och se -
- är det bara elektriska signaler som tolkas av din hjärna.
Det här är världen du levde i.
Världen som den såg ut i slutet av 1900-talet.
Den finns nu bara som en interaktiv nervsimulation som vi kallar Matrix.
Du har levt i en drömvärld, Neo.
Så här ser världen ut i dag.
Välkommen till "verklighetens ökenlandskap".
Vi har bara lite information.
Men det vi vet är att i början av 2000-talet -
- förenades mänskligheten i jubel.
Vi förundrades över vår egen storslagenhet när vi skapade "A.I".
Du menar "Artificiell Intelligens".
Ett enstaka medvetande som gav upphov till ett helt maskinsläkte.
Vi vet inte vilka som attackerade först - vi eller de.
Men vi vet att det var vi som gick under i elden.
Då var de beroende av solenergi. Man trodde att de inte kunde överleva -
- utan en energikälla lika ymnig som solens.
Människan har alltid varit beroende av maskiner för att överleva.
Ödet verkar inte sakna känsla för ironi.
Människan genererar mer bio- elektricitet än ett 120-voltsbatteri -
- och över 25000 Btu kroppsvärme.
Kombinerad med en sorts fusion hade maskinerna all energi de behövde.
Det finns fält, oändliga fält. . .
. . .där människor inte längre föds. . .
. . .vi odlas.
Mycket länge vägrade jag tro det.
Men sen såg jag fälten med egna ögon.
Hur de gjorde vätska av de döda för att mata de levande intravenöst.
När jag stod där och såg deras skrämmande precision -
- gick den självklara sanningen upp för mig.
Vad är Matrix?
Kontroll.
Matrix är en datorframställd drömvärld. . .
. . .konstruerad för att hålla oss i schack. . .
. . .för att kunna förvandla en människa. . .
. . .till detta.
Det tror jag inte på. Det är omöjligt.
Jag sa inte att det skulle bli lätt. Bara att det är sanningen.
Sluta!
Släpp ut mig! Jag vill ut!
- Ta det lugnt, Neo. Lugn. - Ta bort den här grejen!
Rör mig inte! Håll er borta från mig.
Jag tror inte på er. Jag tror er inte.
- Jag tror det inte. - Han spårar ur.
Andas lugnt.
- Jag kan inte återvända? - Nej.
Men om du kunde, skulle du verkligen vilja?
Jag är skyldig dig en ursäkt. Vi har en regel:
Vi frigör aldrig ett sinne efter en viss ålder.
Det är farligt. Hjärnan har svårt att släppa taget. Jag har sett det förr.
Jag gjorde det därför att jag var tvungen.
När Matrix byggdes föddes en man inne i den...
. . .som hade förmågan att förändra det han ville. . .
. . .och omforma Matrix efter eget huvud.
Det var han som befriade de första av oss, talade om sanningen för oss.
Så länge Matrix existerar kommer mänskligheten inte att vara fri.
När han dog siade oraklet om hans återkomst -
- att den skulle förebåda Matrix undergång -
- få slut på kriget och ge vårt folk frihet.
Därför har några av oss ägnat hela livet åt att leta efter honom.
Jag gjorde det jag gjorde. . . för jag tror att sökandet är över.
Vila nu. Du kommer att behöva det.
För vad?
Din träning.
God morgon. Har du sovit?
Det lär du göra i kväll. Garanterat.
Tank. Din tekniker.
- Du har inga. . . - Hål? Nix.
Jag och min bror Dozer är 100% gammaldags infödda.
Födda fria här, i den riktiga världen. Tvättäkta barn av Zion.
Om kriget tog slut nu skulle festen vara i Zion.
- Är det en stad? - Den sista stad vi människor har kvar.
Var ligger den?
Långt in nära jordens kärna, där det ännu är varmt.
Om du lever länge nog kanske du får se den.
Jag är ganska spänd på att se vad du klarar av, om Morpheus har rätt.
Vi får inte prata om det här, men om det är du som är. . .
. . .är det spännande tider.
Vi har mycket att göra. Nu sätter vi igång.
Det är meningen att vi ska börja med operativsystemen.
Det är skittråkigt. Vi gör nåt roligare. Vad sägs om. . .
. . .stridsträning?
"Jiu-jitsu?" Ska jag lära mig jiu-jitsu?
- Jävlar! - "Mikey, han verkar gilla det!"
- Lite mer? - Ja, för fan.
- Hur går det? - Tio timmar i sträck. Rena maskinen.
- Jag kan Kung Fu. - Visa mig.
Det här sparringprogrammet liknar Matrix programmerade verklighet.
Det har samma grundregler. De är som reglerna i ett datasystem.
Vissa regler går att kringgå. Andra kan man bryta mot. Förstår du?
Slå mig, om du kan.
Bra! Du kan anpassa dig och improvisera.
Men din svaghet är inte din teknik.
Morpheus slåss mot Neo.
Hur besegrade jag dig?
Du är för snabb.
Tror du att min överlägsna styrka och snabbhet -
- har nåt att göra med mina muskler på det här stället?
Tror du att du andas luft?
Igen!
Jösses, vad snabb han är! Hans neuro-kinetik är fantastisk.
Vad väntar du på? Du är snabbare än så.
Tro inte att du är det. Vet att du är det.
Sluta försöka slå mig, och slå mig!
Otroligt!
Jag vet vad du försöker göra.
Jag försöker frigöra ditt medvetande.
Men jag kan bara visa dig dörren. Du måste själv gå igenom den.
Tank, ladda hopp-programmet.
Du måste släppa allt. Rädsla, tvivel och misstro.
Befria ditt sinne.
Okej. . . Befria sinnet.
- Tänk om han klarar det. - Ingen har klarat första hoppet.
- Men tänk om han gör det. - Det gör han inte.
Jaha. . . Inga problem. Befria sinnet.
Befria sinnet. Inga problem.
- Vad betyder det? - Ingenting.
Alla faller första gången. - Eller hur?
- Det var ju inte verkligt. - Din hjärna gör det verkligt.
Om man blir dödad i Matrix dör man här?
Kroppen kan inte leva utan hjärnan.
Du har aldrig nånsin burit in min middag.
- Det är nåt särskilt med honom. - Har du blivit troende?
Om nu Morpheus är så säker, varför tar han inte med honom till oraklet?
Det gör han när han är redo.
Matrix är ett system. Det systemet är vår fiende.
Men vad ser man inne i systemet? Affärsmän, lärare, advokater, snickare.
Medvetandena hos dem vi försöker rädda.
Men än så länge ingår de i systemet, och därför är de våra fiender.
De flesta är inte redo att kopplas ifrån.
Och många är så hopplöst beroende av systemet -
- att de kommer att kämpa för det.
Hörde du på, eller tittade du på kvinnan i röd klänning?
Titta igen.
Stanna.
- Är det här inte Matrix? - Nej.
Det är ett annat program som ska lära dig en sak:
Om du inte är en av oss är du en av dem.
- Vad är de? - Sinnesprogram.
De kan röra sig fritt i all mjukvara men är ändå bundna till systemet.
Det betyder att alla vi inte har kopplat ur kan vara en agent.
Inuti Matrix. . .
. . .är de alla och ingen.
Vi har överlevt genom att gömma oss och fly. Men de är grindvakter.
De bevakar alla utgångar, har alla nycklar. Förr eller senare -
- måste någon slåss mot dem. Jag ska inte ljuga för dig.
Alla män och kvinnor som har kämpat mot en agent har dött.
- Men du kommer att lyckas. - Varför det?
Jag såg en agent slå hål på en mur. Skjuter man på dem träffar man luft.
Men deras styrka och snabbhet har sin grund i en värld av regler.
På grund av det blir de aldrig så starka eller snabba som du kan bli.
Vad försöker du säga? Att jag kan väja för kulor?
Nej.
Jag försöker tala om att när du är redo kommer du inte att behöva det.
Problem.
- Var det Zion som varnade? - Nej, ett annat fartyg.
Fan! Bläckfisken söker snabbt.
- "Bläckfisk"? - Vakt. Konstruerad för en enda sak.
- Leta upp och döda. - Landa där.
Hur går det?
Allt är avstängt. EMP:n är laddad. . .
. . .och skjutklar.
Elektromagnetisk puls. Sätter alla elsystem inom skjutavstånd ur spel.
Vårt enda vapen.
- Var är vi? - I deras gamla avloppssystem.
Kloaker.
Förr fanns vidsträckta städer. Nu är bara kloakerna kvar.
Tysta.
Du skrämde livet ur mig.
- Förlåt. - Ingen fara.
- Är det där. . .? - Matrix? Ja.
- Ser du den alltid kodad? - Det måste man.
Bildavkodarna arbetar för konstruktionsprogrammet.
Men så mycket information går inte att avkoda. Men man vänjer sig.
Jag ser bara blondiner, brunetter, rödhåriga. . .
Vill du ha en sup?
Jag vet vad du tänker på. Jag tänker på samma sak just nu.
Jag har faktiskt tänkt på det sen jag kom hit.
"Varför valde jag inte det blå pillret?"
Fina grejer, va? Dozer tillverkar det. Det är bra till två saker:
Att avfetta motorer och att döda hjärnceller.
Får jag fråga en sak?
Har han talat om varför han gjorde det? Varför du är här?
Herregud!
Tunga grejer!
Du är här för att rädda världen. Vad säger man om det?
Ett gott råd. . .
Om du ser en agent, gör som vi:
Spring. Spring av bara helvete.
Tack för drickat.
Sov gott.
Överenskommet, Mr Reagan?
Jag vet att den här biffen inte existerar.
När jag stoppar den i munnen talar Matrix om för min hjärna att den är. . .
. . .saftig och välsmakande.
Vet ni vad jag har insett efter nio år?
Ovetskap är en välsignelse.
Överenskommet då.
Jag vill inte komma ihåg nånting. Ingenting. Förstår ni?
Och jag vill vara rik.
En betydelsefull person.
- En skådespelare. - Vad ni vill, Mr Reagan.
Ni skaffar tillbaka min kropp. . .
. . .återför mig till Matrix, så ger jag er det ni vill ha.
- Koderna till Zions huvuddator. - Jag kan inte dem.
- Jag kan ge er den som kan. - Morpheus.
Varsågod. Mästarnas frukost.
- Blunda, så smakar det som löst ägg. - Eller en skål snor.
Vet du vad det påminner om? Veteflingor. Har du ätit det?
- Nej, och inte du heller, egentligen. - Just det.
Hur kan maskinerna veta hur veteflingor smakade?
De kanske tog fel. Jag kanske tyckte att veteflingor smakade som. . .
. . .gröt eller tonfisk. Det får en att undra. Kyckling, till exempel.
De kom inte på hur kyckling smakade, så det smakar vad som helst.
Håll klaffen.
Ett encelligt protein med syntetiska aminosyror, vitaminer och mineraler.
- Allt kroppen behöver. - Det har inte allt kroppen behöver.
Du har visst testat agentträningsprogrammet.
- Det har jag gjort. - Nu kommer det. . .
Vad tyckte du om henne? Kvinnan i röd klänning. Jag skapade henne.
Hon säger inte mycket -
- men om du vill träffa henne kan jag fixa en intimare miljö.
- Den digitala hallicken i aktion. - Strunta i hycklarna.
Att förneka våra drifter är att förneka det som gör oss mänskliga.
När du är klar, ta upp fartyget till sändningsnivå.
Vi går in. Neo ska få träffa henne.
- Vem? - Oraklet.
Spänn fast säkerhetsbältena, rökning är inte längre tillåten.
Hoppas ni får en trevlig flygning.
Vi är inne.
Vi kommer tillbaka om en timme.
Visst är det otroligt?
Jösses! Jag brukade äta där.
Goda nudlar.
Jag har minnen från mitt liv. . .
Inget var verkligt.
- Vad betyder det? - Matrix kan inte säga vem du är.
- Men det kan ett orakel? - Det är en annan sak.
- Har du varit hos henne? - Ja.
Vad sa hon till dig?
- Till mig sa hon. . . - Vad då?
Vi är framme. Följ med mig, Neo.
Är det här samma orakel som profeterade. . .?
Ja. Hon är mycket gammal. Hon har varit med från början.
- Början? - Av motståndskampen.
Och hon vet allt?
- Hon anser sig veta tillräckligt. - Och hon har aldrig fel?
Tänk inte i banorna "rätt" och "fel".
Hon är en vägvisare. Hon kan hjälpa dig hitta vägen.
Hjälpte hon dig? Vad sa hon?
Att jag skulle hitta den utvalde.
Jag sa att jag bara kan visa dig dörren. Du måste gå in genom den.
Hej, Neo. Du kommer precis i tid.
Slå dig ned, Morpheus. - Neo, följ med mig.
Det här är de andra löftena. Vänta här.
Försök inte att böja skeden. Det går inte.
Försök i stället att inse sanningen.
- Vad då? - Det finns ingen sked.
Inte?
Då inser du att det inte är skeden som böjer sig. Bara du.
Oraklet tar emot nu.
Jag vet att du är Neo. Ett ögonblick bara.
- Är ni oraklet? - Bingo.
Inte riktigt vad du hade väntat dig? Nästan klara.
- Visst doftar de gott? - Ja.
Jag skulle be dig sitta ner, men det gör du ändå inte.
- Och oroa dig inte för vasen. - Vilken vas?
- Den vasen. - Förlåt.
Det gör inget, sa jag. Jag ber en av ungarna fixa den.
Hur visste ni?
Det du verkligen kommer att grunna över sen är:
Hade du haft sönder den om jag inte sagt nåt?
Du är snyggare än jag trodde.
- Jag förstår varför hon gillar dig. - Vem då?
Men inte särskilt klipsk.
Du vet varför Morpheus tog hit dig.
Vad tror du?
- Tror du att du är den utvalde? - Jag vet faktiskt inte.
Vet du vad det betyder? Det är latin. Det betyder: "Känn dig själv."
Jag ska avslöja en hemlighet.
Att vara den utvalde är som att vara förälskad.
Ingen kan säga åt en att man är kär. Man känner det på sig. Rakt igenom.
Jag får väl ta mig en titt på dig.
Gapa och säg "a".
Nu förväntas jag säga: "Det var intressant, men. . ."
- Och du säger: - Men vad då?
Du vet redan vad jag kommer att säga.
- Jag är inte den utvalde. - Tyvärr, grabben.
Du har gåvan, men det verkar som om du väntar på nåt.
- Vad då? - Nästa liv, kanske. Vem vet?
Det är så det brukar funka.
- Vad skrattar du åt? - Morpheus.
Han lyckades nästan övertyga mig.
Jag vet.
Stackars Morpheus.
Utan honom är vi förlorade.
"Utan honom"?
Vill du verkligen veta?
Morpheus tror på dig, Neo.
Och ingen, inte ens du eller jag kan få honom att ändra sig.
Han är så till den grad övertygad -
- att han kommer att offra livet för att rädda dig.
Du blir tvungen att välja.
Å ena sidan kommer du att ha Morpheus liv. . .
. . .å den andra kommer du att ha ditt.
En av er kommer att dö.
Vem det blir får du avgöra.
Jag är verkligen ledsen, grabben. Du är en fin människa.
Jag avskyr att ge goda människor dåliga nyheter.
Oroa dig inte. Så snart du gått ut kommer det att kännas bättre.
Du kommer att minnas att du inte tror på ödet.
Du har kontroll över ditt eget liv, är det inte så?
Ta en kaka.
Jag lovar att när du har ätit upp den. . .
. . .kommer du att må fint.
Det som sades var avsett för dina öron. . .
. . .bara dina.
De är på väg.
Vad är det?
Déjà-vu.
- Vad sa du? - Bara en déjà-vu.
Vad såg du?
En svart katt gick förbi, sen en till likadan.
- Hur lik? Var det samma katt? - Jag vet inte.
- Vad är det? - Nåt har hakat sig.
De har ändrat nåt.
Herregud!
Kom.
Det är en fälla!
Det var det de ändrade. Vi är fast.
- Lugn. Ge mig telefonen. - De kan spåra den.
- Vi har inget val. - Teknikern.
Leta reda på planritningen till huset.
- Jag har den. - Var finns avloppsrören?
På åttonde våningen.
Rakt fram.
Hoppas oraklet hade goda nyheter.
- Och nu till vänster. . . - Bra.
Var är de?
Inuti väggen.
En agent!
Du måste få ut Neo, det är det enda viktiga!
- Nej, Morpheus! - Stick, Trinity!
- Vi kan inte lämna honom! - Vi måste!
Den store Morpheus. Äntligen träffas vi.
- Vem är du? - Smith.
- Agent Smith. - Ni ser likadana ut allihop.
Grip honom.
- Teknikern. - En utgång, fort.
Det inträffade en bilolycka. Plötsligt smällde det.
- Gud måste gilla mig. - Jag ser dig.
Fixa ut mig.
Korsningen Franklin-Erie. En teveverkstad.
- Teknikern. - Det är jag.
Lever Morpheus?
Ja, de flyttar honom.
- Han lever. - Vi behöver en utgång. - Ni är nära Cypher.
Franklin-Erie.
Jag ser honom.
- Var är de? - Jag ringer.
Bra.
Du först.
Det bröts.
- Hej, Trinity. - Var är Tank?
Väldigt länge...
. . .trodde jag att jag var kär i dig.
Jag drömde om dig.
Du är en vacker kvinna, Trinity.
Synd att det måste sluta så här.
Du har dödat dem.
Jag är trött.
Jag är trött på det här kriget, trött på att kämpa, trött på fartyget. . .
. . .trött på att frysa, på att äta samma jäkla gegga varje dag.
Men framför allt är jag trött på det där aset och hans skitsnack.
En överraskning, ditt svin. Det här hade du inte väntat dig, va?
Jag önskar att jag kunde få vara med när de knäcker dig.
Att jag kunde få komma in precis när det händer.
Så du förstod att det var jag.
- Du gav dem Morpheus. - Han ljög för oss. Han lurade oss!
Om du hade varit ärlig hade vi bett dig trycka upp pillret i arslet!
- Han befriade oss. - "Befriade?"
Kallar du det här frihet?
Jag lyder bara hans order.
Om jag fick välja mellan det och Matrix. . .
- Då skulle jag välja Matrix. - Matrix är inte verkligt.
Jag tror att Matrix kan vara mer verklig än den här världen.
Jag drar bara ut sladden här...
. . .men ni måste se Apoc dö.
- Välkommen till verkligheten. - Du är ute. Du kan inte återvända.
De flyttar min kropp. Jag somnar, när jag vaknar minns jag ingenting.
Förresten, om du har nåt viktigt att säga Switch, säg det nu.
- Snälla, låt bli. - Inte så här.
Inte så här...
- För sent. - Fy fan för dig!
Hata mig inte, Trinity. Jag är bara budbäraren.
Och nu ska jag bevisa det för dig.
Om Morpheus hade rätt kan jag inte dra ur den här sladden.
Om Neo är den utvalde måste det ske ett underverk för att hindra mig.
Hur skulle han kunna vara den utvalde om han är död?
Du har aldrig svarat på om du trodde på Morpheus skitsnack.
Jag vill bara höra ett "ja" eller "nej".
Se in i hans ögon. . . så stora och vackra. . .
. . .och svara: Ja eller nej?
- Ja. - Jag tror dig inte.
Tro det eller inte, ditt jävla svin, det är kört för dig ändå!
Du först.
- Du är skadad. - Det klarar sig.
Dozer?
Har ni nånsin stått och tittat på det -
- och blivit förundrad över dess skönhet, dess genialitet?
Flera miljarder människor som lever sina liv. . .
. . .helt ovetande.
Visste ni att den första Matrix. . .
. . .skapades till en fullkomlig värld, där ingen led. . .
. . .där alla skulle vara lyckliga.
Det var rena katastrofen. Ingen accepterade det. Skördar förstördes.
Vissa trodde att vi saknade verktygen för att beskriva en fulländad värld.
Men jag tror att människorasen -
- definierar verkligheten genom förtvivlan och lidande.
Den fullkomliga världen var en dröm -
- som er primitiva storhjärna försökte vakna upp ur.
Därför omformades Matrix till detta.
Höjdpunkten av er civilisation.
Jag säger "er civilisation", för så snart vi började tänka åt er -
- blev det vår civilisation, vilket är allt detta handlar om.
Evolution, Morpheus.
Evolution.
Som dinosaurien.
Se ut genom fönstret. Ni har fått er tid.
Framtiden tillhör oss, Morpheus.
Framtiden är vår tid.
Eventuella problem.
- Vad gör de? - Tar sig in i hans hjärna.
Det är bara en tidsfråga. Hur lång tid det tar beror på hjärnan.
Men till slut knäcks den, och hans alfamönster förändras till det här.
- Då berättar han allt de vill veta. - Vad vill de åt?
Varje befälhavare får koderna till Zions huvuddator.
Om en agent tar sig in i Zions dator är det slut. Det får inte hända.
Zion är viktigare än du och jag och till och med Morpheus.
- Det måste gå att göra nåt. - Ja. Vi kan dra ur sladden.
Tänker du döda Morpheus?
Vi har inget annat val.
Låt aldrig en människa göra en maskins jobb.
Om insidern har misslyckats rycker de ur sladden, om inte. . .
- De är döda. - Vi fortsätter planenligt.
Skicka ut spanarna. Genast.
Du är mer än en ledare för oss.
Du är som en far.
Vi kommer alltid att sakna dig.
Stopp! Det här kan inte vara sant.
- Det måste göras. - Jag är inte så säker på det.
Det kan inte vara en tillfällighet.
Oraklet sa att det här skulle hända.
Hon sa att jag skulle bli tvungen att välja.
- Vad tänker du göra? - Jag tar mig in igen. Jag är tvungen.
Morpheus offrade sig själv för att få ut dig. Du får inte gå tillbaka.
Morpheus trodde att jag var nåt jag inte är.
- Vad? - Jag är inte den utvalde.
- Det talade oraklet också om. - Det måste du vara.
- Jag är bara en vanlig kille. - Nej, det kan inte vara sant.
Det är vansinne. Morpheus finns i en militär byggnad.
Även om du lyckas ta dig in vaktas han av tre agenter.
Jag vill också ha hit honom, men det vore självmord.
Det ser så ut, men så är det inte. Jag kan inte förklara varför.
Morpheus var villig att offra livet för det han trodde på.
Jag förstår det nu. Därför måste jag dit. För att jag tror på något.
- Vad? - Att jag kan rädda honom.
Vad tänker du göra? Nej, du får inte följa med.
Jag tror att Morpheus betyder mer för mig än för dig.
Om du verkligen vill rädda honom behöver du min hjälp.
Jag har befälet här, och om du inte gillar det kan du dra åt helvete.
För nån annanstans kommer du inte. - Tank, ladda in oss.
Jag skulle vilja berätta om nåt jag kommit fram till under min tid här.
Det stod klart för mig när jag försökte klassificera er art.
Jag insåg att ni egentligen inte är däggdjur.
Alla däggdjur på den här planeten -
- utvecklar instinktivt en naturlig balans med omgivningen.
Men inte ni människor. Ni flyttar till ett område och förökar er.
Förökar er tills alla naturresurser är förbrukade.
Enda sättet för er att överleva är att sprida er till ett annat område.
Det finns en annan organism som följer samma mönster.
Vet ni vilken?
Ett virus.
Människan är en sjukdom.
En cancersvulst på jorden. En farsot.
Och vi är botemedlet.
Vad behöver du, förutom ett mirakel?
Vapen. Mycket vapen.
- Ingen har gjort nåt liknande tidigare. - Därför kommer det att fungera.
- Varför fungerar inte serumet? - Vi kanske ställer fel frågor.
Lämna oss ensamma.
Nu.
Håll ut.
De kommer och hämtar dig.
Hör ni mig?
Jag tänker vara uppriktig mot er.
Jag. . .
. . .avskyr det här stället. . .
. . .detta zoo, detta fängelse. . .
. . .den här "verkligheten". Jag står inte ut med den.
Det är lukten. Om det nu finns nåt sånt.
Jag känner mig indränkt av den.
Jag kan känna smaken av. . . er stank.
Och varje gång fruktar jag att bli infekterad av den. Motbjudande.
Eller hur?
Jag måste härifrån. Jag måste bli fri från den.
Och i denna hjärna finns nyckeln. Min nyckel.
När Zion är krossat behöver jag inte vara här. Förstår ni?!
Jag behöver koderna för att ta mig in i Zion. Ni ska tala om hur.
Ni ska tala om det, annars kommer ni att dö.
Var vänlig och töm fickorna på metallföremål. Nycklar, mynt. . .
Jävlar!
Skicka förstärkning!
Stilla!
Vad gjorde ni?
- Han vet inte. - Vad då?
Jag tror att de försöker rädda honom.
Det finns ingen sked.
Hitta dem och döda dem!
Vi blir angripna!
Trinity! Hjälp!
Bara människa.
Ducka för den här.
Hur gjorde du? Du rörde dig som de. Jag har aldrig sett nån så snabb.
Inte snabb nog.
- Kan du flyga den där? - Inte än.
Jag behöver ett pilotprogram för en B-212-helikopter. Skynda dig.
Kom.
Upp med dig, Morpheus. Upp!
Han klarar det inte.
Jag har dig.
Jag visste det. Han är den utvalde.
Tror du på det nu?
Oraklet sa till mig. . .
Hon sa precis det du behövde höra. Så enkelt är det.
Förr eller senare kommer du att inse -
- att det är skillnad mellan att känna till vägen och att följa den.
- Teknikern. Skönt att höra din röst. - Vi behöver en väg ut.
T-banestationen vid State-Balboa.
- Förbannat! - Vi spårade samtalet.
- Vi har deras position. - Det finns spanare på plats.
Ge order om tillslag.
De är inte ute än.
Du först.
Jag vill berätta en sak.
Men jag är rädd för vad det kan betyda om jag gör det.
Allt oraklet berättade för mig har slagit in.
- Allt utom det här. - Vilket då?
- Fan! En agent. Skicka tillbaka mig. - Det går inte.
Mr Anderson.
Spring, Neo!
- Vad gör han? - Han börjar tro.
- Ert magasin är tomt. - Ert också.
Jag kommer att njuta av att se er dö, Mr Anderson.
Han dödar honom!
Hör ni? Det är ljudet av det oundvikliga.
Det är ljudet av er död.
Adjö, Mr Anderson.
Jag heter. . .
. . .Neo.
- Vad hände? - Han försvann.
- Spanare. Hur lång tid? - Fem, sex minuter.
- Ladda EMP:n. - Han måste hinna ut först.
Jag vet, Trinity. Lugn. Han klarar det.
Platta skor eller pumps? - Vad fan?! Det är min telefon!
Där! Han flyr.
- Trolla bort mig härifrån! - Pröva Wabash och Lake.
Jag behöver hjälp!
Dörren!
Dörren till vänster. Andra hållet!
Bakdörren.
Nu kommer de.
Han klarar det.
Brandstegen vid bakgatan. Rum 303.
- De är inne. - Skynda dig, Neo.
Omöjligt.
Kolla honom.
Han är död.
Adjö, Mr Anderson.
Neo. . . Jag är inte rädd längre.
Oraklet sa. . .
. . .att jag skulle bli kär, och att den mannen skulle vara den utvalde.
Så du ser. . .
. . .du kan inte vara död.
Det kan du inte vara. . .
. . .för jag älskar dig.
Hör du det?
Jag älskar dig.
Res dig upp nu.
- Hur. . .? - Han är den utvalde.
Jag vet att ni är där. Jag känner det.
Jag vet att ni är rädda. Ni är rädda för oss.
För förändring.
Jag vet inget om framtiden. Jag kom inte för att säga hur det ska sluta.
Jag kom för att säga hur det kommer att börja.
Jag ska lägga på luren och visa det ni vill undanhålla människorna.
Jag ska visa dem en värld utan er.
En värld utan regler och kontroll, en gränslös värld.
En värld där allt är möjligt.
Hur det blir sen är ett val... jag lämnar åt er.
Översättning: Katinka Evers
© anoXmous https://thepiratebay.se/user/Zen_Bud/